Ikke dårligt.
Men ikke godt nok til at overleve.
Må jeg sætte mig?
Jeg har ikke din energi.
Du skal kæmpe med hovedet.
Ikke med hjertet.
Lige.
Bedre, Einon.
Men du er alligevel død.
Formål, ikke passion.
Ingen har nogensinde fundet sejren med jord i munden.
Bønderne beklager sig.
De har altid beklaget sig, prins.
Men nu gør de oprør.
Kong Freyne ønsker, at hans søn skal overvære hans ædle sejr.
Der er intet ædelt i at knuse desperate mennesker.
De er nogle forræderiske afskum!
Kongen befaler!
Tag ham med!
Kom du også med, barnepige.
Dø, din hund!
- Jeg ønsker, vi var dernede. - Nej, du gør ikke.
Jo, jeg gør. Bare for at se dig i aktion, Bowen.
Dit sværd ville være det bedste på kamppladsen.
Mit sværd blev ikke lavet til din fars nedslagtning.
Han er min far, Bowen, og han er kongen.
Ja.
Men når du bliver konge, så husk denne dag
og forskellen på kamp og nedslagtning,
og husk Den Gamle Kodeks.
Så bliver du en større konge, end din far er.
Jeg lover dig, ridder,
jeg vil blive større.
984 e. Kr.
Freyne!
Nu, Hewe, nu!
Han er fanget!
Einon!
Einon, nej!
Så er det nok!
Nok! Slaget er derude!
Far?
Dø! Den er min!
Einon! Einon!
Jeg er her, Einon!
Jeg er her, min konge.
Død, frue.
Kong Freyne, Deres mand, dræbt.
Herinde!
Herinde, på sengen.
Einon!
Ud med jer! Ud!
Ud! Brok, ud!
Du bliver, Bowen.
Tilgiv mig, dronning Aislinn.
Der er intet at tilgive.
Hans fars tyranni blev hans egen død.
Han er uden for vores rækkevidde.
Ikke helt.
En ridder er taget i tapperhedsed.
Taget i tapperhedsed.
- Hans hjerte kender kun til dyd. - Dyd.
Hans sværd forsvarer de hjælpeløse.
Hans styrke støtter de svage.
Du må vågne, min dreng.
Du må holde dig vågen. Gentag Kodeksen.
- Kodeksen. - Hans styrke støtter de svage.
Han taler altid sandt.
Hans vrede...
Styrter de onde.
Brok, bliv der.
Herre!
Du, den mægtige!
Din sang er sørgmodig!
Skinner stjernerne i aften?
Nej. Ingen lyse sjæle glitrer i dette mørke.
Forlad os. Gå.
Aislinn, datter af kelterne.
Hvis folk elskede din art og kaldte dig ven.
Ja, kongens søn er grusom og fuld af numre.
Er det derfor, du er kommet, dragedræbers hustru?
Dragedræbers enke!
Drengen her er ikke sin far.
Ridderen her er hans mentor. Han har lært ham Den Gamle Kodeks.
Jeg har brug for din hjælp.
Såret er dybt.
Du ved, hvad du beder om.
Jeg vil lære ham dine skikke.
Han vil vokse under din gunst.
Han vil blive retfærdig og god. Det sværgerjeg.
Nej! Drengen skal sværge.
Giv mig dit sværd, ridder.
Dit sværd!
Frygt ikke.
Han kan redde dig.
Hør nu efter, min dreng.
Sværg på, at din fars blodtørst og tyranni døde med ham.
Sværg på, at du vil leve og herske med medfølelse.
Kom til mig og lær De Gamle Skikke.
Sværg nu!
Jeg sværger.
Einon!
Han er død!
Fred, ridder af Den Gamle Kodeks.
Vær vidne til en gammel æres undere.
Mit halve hjerte til at hele dig.
Dets styrke til at rense din svaghed.
Lev, og husk din ed.
Jeg tjente kun faren for sønnens skyld.
Alt mit håb hviler hos ham.
Tilgiv en tvivlende nar.
Tilkald mig, når du får brug for mig.
Bed mig om, hvad du vil.
Mit sværd og min tjeneste er dine.
Men mind ham altid om hans løfte,
ridder af Den Gamle Kodeks.
Brok.
Deres Majestæt?
Romerne byggede denne storslåede fæstning.
Jeg vil genopføre den, men min skal være mere storslået.
Det vil kræve mange folk, Herre, at genopbygge denne ruin.
Ja.
Ja, det vil det.
Nu er I ikke så oprørske.
Du burde takke mig, sønnike.
Det var mit hug, der gjorde dig til konge.
Nej, Brok, jeg ønsker ingen martyrer.
Døden bør være en udfrielse, ikke en straf.
Det er en god udsigt, din hund.
Jeg er det sidste, du kommer til se.
Brænd uforskammetheden ud af hans øjne.
Nej! Nej!
Ikke mine øjne! Nej!
Far!
Løb!
Hvor vover du at trodse mig!
Einon, du har det ikke godt.
Du er blevet forhekset.
Se her!
Det er vanvid!
Husk Kodeksen!
Kongen står over Kodeksen!
Har du glemt alt, jeg har lært dig?
Ingen står over Kodeksen.
Især ikke kongen.
Drage, jeg elskede den dreng, og du har forandret ham!
Du narrede mig, drage!
Hvorhen du end flygter,
hvor du end tager hen, vil jeg finde dig!
I dag sværgerjeg en ny ed!
Jeg vil bruge resten af mit liv på at jagte dig!
12 ÅR SENERE
Avalon, åh, Avalon.
For din skyld søgerjeg hver dag,
det sted, hvor Arthur hviler
og hans skikkes Gamle Kodeks
og nårjeg finder de hellige sten,
vil jeg bede, bede, bede.
Åh, Avalon, skønne Avalon,
tag mig ikke for en nar.
Min søgen er ikke af forfængelighed min søgen er åndelig.
Åndelig!
Merlin, åndelig!
Merlin!
Enhver er dommer!
- Drage, drage. - Ja, jeg ved det. Hvor?
Der, der.
Kom tilbage, hest.
Din kujon.
Pragtfuldt!
Heltemod, som på Arthurs og Det Runde Bords tid!
Aldrig harjeg set en sådan dygtighed!
Så må du have levet en munks beskyttede liv.
Ja da. Kalligraf, lærd, historiker og digter.
Til tjeneste, broder Gilbert af Glockenspur.
Mit ydmyge liv står i gæld til din ophøjede tapperhed,
dit ukuelige mod og dit prægtige og hurtige sværd.
Du har digterens talent for overdrivelse.
Så skulle du læse mine historier.
Men du nedgør din dygtighed. Beskedenhed såvel som tapperhed.
Det gamle Camelots Kodeks lever stadig.
Næppe Camelot værdig.
Alligevel, en drage mindre.
Godt klaret, ridder! Tillykke.
Modtag vores taknemmelighed, min og kong Einons.
Behold taknemmeligheden. Jeg tager guldet.
- Dit eller kongens. - Guld, ridder?
Husker du ikke, vi slog en handel af? En dræbt drage, en pose guld.
Har din ære en pris, ridder?
Der er udgifter forbundet med den.
Æren fylder ikke min mave eller skor min hest.
Præsten har ret.
Det er din pligt at beskytte kong Einons undersåtter
som en af rigets riddere.
Ikke dette riges.
Jeg knæler ikke for Einon.
Det burde jeg have vidst.
Udenlandske pak!
Forsvind, vagabond, førjeg pågriber dig!
Tilbage til arbejdet, I afskum!
Er Kong Einons hvede ikke høstet, før regnen kommer,
vil jeg høste lidt selv!
Ridder! Ridder, vent!
Ridder!
Hør på mig! Jeg er på en pilgrimsfærd. Kan vi rejse sammen?
Vejen er stadig for enhver, med mindre Einon har lagt skat på den.
En vejskat, Kong Einon, hmm?
En vejskat.
Det er trods alt Deres veje.
Folk burde faktisk betale for at færdes på dem,
og de, der ikke kan betale, må arbejde det af.
Genialt, Felton. Kun du kan have så godt et hoved under en så hæslig hat.
Den var god, "hæslig hat. "
Flyt dig, din påfugl.
Brok, nogle er gode til at jagte mænd, andre til at jagte penge.
Begge har værdi for mig.
Kara?
Kara, jeg bad dig jo...
- Jeg bad dig, ikke komme her mere. - Jeg er et ulydigt barn.
Drik nu noget.
Pragtfuldt skud, Deres Højhed!
- Hvad med at fordoble indsatsen? - Ja, med glæde.
Skal vi sige vandspanden?
Stå stille. Stå stille.
Ypperligt.
Skal vi fordoble igen?
Fordoble igen. Hvorfor ikke?
Det må jeg sige.
Et bevægeligt mål.
Bonderak.
Du er ellers ikke ked at det, at blande dig i kongens sport!
Det er ingen sport at plage en syg gammel mand.
Jeg beder Deres Majestæt, lad ham gå.
Der er gået 12 år.
Deres slot er bygget færdigt.
Han kan ikke skade Dem mere.
For guds skyld, lad ham gå.
Far!
Jeg har altid sagt, at døden er en udfrielse, ikke en straf.
Af sted.
Kara.
Jeg har besluttet at komponere The Ballad of Bowen.
Hvordan foretrækker du, at jeg skrive den?
Langt væk!
Åh, tænk ikke på min sikkerhed!
Jeg mener verselinjer, metrum.
Skal jeg krydre den lidt med poetisk forsiring?
Eller kun de kolde, hårde fakta?
Hvis ikke du er stille,
bliver du og jeg de eneste ting, der er kolde og hårde her.
Det erjo udmærket at stikke og hakke i drager.
Men hvis en drage falder i skoven,
og ingen ved det, giver det så et bump?
Broder Gilbert.
Hvad?
Fjerpennen er mægtigere end...
Det er resterne af den sidste dragedræber, der kom mig på tværs!
Hvis jeg var dig, ville jeg stoppe, mens legen var god.
Er det, det bedste du kan præstere?
Grib!
Jeg har en ret stor samling ofre herinde.
Jeg vil ikke blive føjet til den!
Det var min sidste advarsel.
Ind i dødens gab gik han.
Ind i den skumle skygge.
Ind i frygtens ukendte hule,
måske for at bejle til sin undergang.
Det var godt.
Hvad sagde jeg?
Lidt for fugtigt til ild, ikke?
Hvorfor er I riddere, som er på jagt efter berømmelse
altid ude efter os drager?
Jeg har ikke brug for berømmelse, og jeg har selv en samling!
Jaså? Du dræber altså drager for penge.
Det er ærligt arbejde.
Man skal jo tjene til brødet.
Ja, man skal jo leve.
Siden du søger fortjeneste, så lad os da begynde.
Nu skal du ikke smigre dig selv.
Det er ikke for fortjenesten.
Det er for fornøjelsen.
Måske bliver det mindre fornøjeligt og dyrere, end du tror!
Bowen! Bowen, vær forsigtig!
Han fløj den vej!
Vær forsigtig, Bowen!
Du kan ikke flyve i en evighed!
Heller ikke du!
Sæt farten ned!
Kom med ind i skoven!
Pas på!
Godt klaret!
- Det var synd. Det må have gjort ondt. - Ja!
Igen? Og igen?
Hvad synes du om flyveturen indtil videre?
Nu arbejder du virkelig for pengene, hvad?
Skal jeg sætte dig af et sted?
Sværd mod hugtand og klo. Ild mod skjold.
Bla, bla, bla, hvem mon vinder? Bla, bla, fold, skjold, hold.
Hvis kød af knoglen skrælles. Åh, nej.
Hvis skæbnetime snart tælles.
Hvis skæbnetime snart tælles?
Hvis skæbnetime snart tælles!
Du er virkelig god.
Sådan en udfordring harjeg ikke mødt længe.
Og møder den nok ikke igen!
Pokkers!
Er du ikke lidt overmodig?
Næppe. Men hvis du vinder, bliver du arbejdsløs.
Jeg holder ikke op, førjeg har dræbt den sidste afjer.
Jeg er den sidste!
Du prøver bare at redde din skællede hud med numre.
Har du ikke bemærket, at vi ikke er så mange mere?
Jeg fik da ram på en forleden dag.
Så det var dig, der dræbte den Arrede. Hun og jeg var de to sidste.
Det må have været et ærefuldt drab, kriger.
Hvor meget guld gav hendes lasede skrog så i pungen?
Det angår ikke dig.
Det kan ikke have været meget.
Og du dræber mig for sjov?
Og når der ikke er flere drager at dræbe,
hvad vi du så leve af, ridder?
Klap i!
Hvis du sænker tænderne, hæverjeg sværdet, lige ind i din hjerne!
Hvis du hæver dit sværd, sænkerjeg mine tænder!
Til langt ud på den månelyse nat duellerede titanerne
bundet sammen i en dødelig kamp.
Hvem ville træde dødeligt forkert?
Hvis blod ville plette jorden?
Du gode gud.
Sir Eglamore.
Mange tak.
Det har siddet fast dernede i månedsvis.
Kan du ikke lige flytte din bag fra min tunge?
Hvorfor skulle du have det behageligt?
Min rustning ruster i dit savl, og din ånde er rædsom.
Hvad kan man forvente, med gamle riddere, der rådner mellem mine kindtænder?
Åh gud, hvor min mund er tør.
Nej, nej, nej, stop!
Nej, stop!
Det må du undskylde.
Det her er vist lidt af en hårdknude, ikke sandt?
Men jeg kan sove tre dage uden søvn.
Jeg kan holde ud i tre uger.
Jeg gennemborer dig, førjeg slumrer ind.
Og jeg tygger dig. Pragtfuldt, vi dræber hinanden.
Hvad foreslår du?
En våbenstilstand. Kom ud af min mund, så taler vi ansigt til ansigt.
Hvordan kan jeg stole på dig?
Jeg giver dig mit ord.
En drages ord. Det er værdiløst.
Din stædige drønnert!
Det burde jeg have vidst!
Kom så, dræb mig!
Jeg vil ikke dræbe dig! Det harjeg aldrig villet!
Og jeg ønsker ikke, at du dræber mig!
Hvad vinder vi ved det?
Hvis du vinder, mister du et erhverv.
Hvis jeg vinder, skal jeg vente på den næste sværdsvinger,
der tørster efter at skabe sig et navn af mit skind.
Og jeg er træt af at lure i huller og gemme mig i mørket.
Jeg lader dig komme op nu,
og hvis du insisterer, kan vi fortsætte denne ballade til dens tåbelige afslutning.
Eller du kan lytte til mit alternativ.
Hvad er alternativet?
Far, far, se!
Drage!
Af vejen! Af vejen! Af vejen!
De er nogle væmmelige kræ, drager.
Dig!
Som store rotter. Umulige at slippe af med.
Medmindre du betaler mig to poser guld på forskud.
Kom så, drage.
Ja!
Halløj.
Otteogtyve, niogtyve...
Meget indbringende, drage. Gid jeg havde mødt dig for længe siden.
Der er meget guld i verden.
Når du har fået nok, har du nok ikke brug for mig længere.
Jeg er en ridder af Den Gamle Kodeks. Jeg er bundet af mit ord.
- Du angrer altså ikke? - Angrer hvad?
Den slags bedrag passer sig næppe for en ridder af Den Gamle Kodeks.
At udplyndre Einons lakajer. Det er at gøre menneskeheden en tjeneste.
Er det?
Når man presser adelen, er det bønderne, der mærker trykket.
Det angår ikke mig.
Hvorfor skulle jeg vove pelsen for folk, der ikke tør vove deres egen?
Ødelæg nu ikke en god plan med moral.
Så siger vi det, ridder af Den Gamle Kodeks.
Hvis der skulle prikkes til min samvittighed, varjeg blevet hos præsten!
Og hvad ved en drage om Den Gamle Kodeks?
Hans sværd forsvarer de hjælpeløse.
Hans styrke støtter de svage. Han taler altid sandt.
Klap i! Jeg kan godt huske den.
Den er ikke andet end et minde.
Intet kan bringe den tilbage.
Du lyder som en, der har prøvet.
Men uden held.
Jeg prøver ikke længere at ændre verden, drage, jeg prøver bare at overleve.
Ja, det er bedre end døden, antagerjeg.
Er det det? Jeg ville tro, at du ville hilse døden velkommen.
Du er den sidste af din art, dine venner er døde,
du erjagtet, hvor du end er.
Nyder du at minde mig på det?
Ja, ridder, jeg længes efter døden.
Men frygter den også.
Hvorfor?
Bortset fra din elendighed, hvad har du da at miste?
Min sjæl.
Gør det af med ham, Brok!
Er du ikke en mand?
Skal han fortsætte, mor?
Kamppladsen tilhører vist den utrættelige sir Brok, min dreng.
Stenbruddet!
Første beder du for din fars skæbne, så prøver du at hævne den.
Nu kan du dele den.
I dit kongerige, Einon, er der værre skæbner end døden.
Jeg vil finde på en til dig.
Før hende bort.
Nej! Nej!
Han dræbte min far!
Nej!
Han dræbte min far!
Nu huskerjeg dig.
Jeg husker dig.
Dit hår, det er som ild.
Du gav mig arret her.
Gjorde du ikke?
Det skal du få gengældt.
Jeg kan...
Det kan jeg faktisk.
Beklager, Bowen. Jeg håber, du kan lide kødet gennemstegt.
Du må virkelig have hadet os.
Jeg hadede en afjer.
Dem her dræbte jeg, fordi jeg ønskede at dræbe ham. Men jeg fandt ham aldrig.
Og gør det heller ikke. Er du den sidste, må han være død.
Ja.
Hvordan var han, den drage du hadede?
Han havde kun et halvt hjerte.
Men selv det var nok til at fordærve en uskyldig dreng.
Einon var ikke uskyldig! Han fordærvede hjertet!
Hvordan ved du det?
Hvordan ved du det, drage?
Alle drager kender den historie.
Deres håb blev deres endeligt.
En forkælet, utaknemmelig dreng modtog en stor gave og ødelagde den!
Nej! Jeg kendte Einon.
Jeg var hans lærer.
Jeg lærte ham, hvordan man handler ærefuldt og ret.
Så forrådte han dig, som han forrådte den drage, hvis hjerte han knuste.
- Det er løgn, drage! - Kald mig ikke "drage"! Jeg har et navn.
Og hvad er det?
Du ville ikke kunne udtale det på dit sprog.
Prøv mig.
Det er...
Næste gang skal du dolke mere kød og mindre stof.
Jeg skal dolke dit hjerte!
Det har du allerede gjort.
Et meget særligt hjerte, som intet andet.
En sort, vissen ting uden medfølelse.
Så lær mig det.
Vis mig medfølelse.
Jeg vil give dig alt.
Endda magt.
Du er så smuk.
Endda magt.
Endda en trone.
Ak ja.
Tak. Det er gået over nu.
Hvad var det?
Et gammelt onde, der plager mig af og til.
Tilgiv mig, hvis noget jeg sagde gjorde dig ked af det.
Det var ikke dig, ikke dig.
Bliv ikke bange.
Jeg vil ikke lade dig lide samme skæbne som mig.
Jeg er kommet for at hjælpe dig.
Dette vil føre dig ud langt fra slottes mure.
Tak...
Du.
Har du våget over mig hele natten?
Jeg har tænkt.
Har du? På hvad?
Mange ting, men mest på, hvad jeg skal kalde dig.
Jeg tror, jeg har fundet et navn til dig.
Du sagde det, som om du rakte op og tog det fra himmelen.
Det gjorde jeg også. Deroppe.
Ser du den gruppe stjerner?
Jeg kender udmærket de stjerner.
- Ser du den form, de udgør? - Mm-hmm, en drage.
Ja.
Man kalder den "Draco. "
Det betyder "drage" på de lærdes sprog.
Så i stedet for at kalde mig "drage" på dit sprog,
kalder du mig altså "drage" på et andet sprog.
Du har ret. Det er fjollet.
Nej. Nej, det ville være en ære at blive navngivet efter stjernerne der. Jeg...
Det ville det virkelig.
Tak, Bowen.
Draco.
Kast Einons undertrykkelses åg afjer!
Vi må begynde at kæmpe imod!
Din far sang den sang engang, og vi kæmpede imod.
Og én gang var nok! Vi vil ikke følge den igen!
Nej, Hewe, kryb som en hund under Einons støvle.
En krybende hund er i det mindste levende!
Hvorfor spilde god mad på dårlig retorik?
Jeg siger sandheden.
Sandheden? Den er sjældent inspirerende, min pige.
Og den vinder aldrig oprør, men den får folk hængt,
hvis der da er en hals under den lille mudderkage.
Klar eller ej, her kommerjeg!
Drage!
Det er Draco!
Det var på tide.
I ser ud til at mangle en dragedræber.
Hvor er den herre, der er ansvarlig for landsbyen her?
Brok bor i et stort hus omkring 10 km herfra.
Men han vil bebrejde os enhver skade og tømme vores lommer.
Jeg vil ikke tømme dem så groft. Jeg vil give jer et rimeligt tilbud.
Tag det, eller forlad ham!
Det er nok, at I skraber for Einon.
Vil I lade jer tyrannisere af en pengeafpressende ridder oveni?
Det er sandt, I har ikke brug for mig.
Klar det selv.
Der erjo også andre løsninger.
Måske vil I give afkald på en afjeres dyrebare døtre,
i stedet for guld.
Nej!
Drager holder meget af jomfruofringer, harjeg hørt.
Gør det ikke! Gør ikke dette mod mig!
Jeg er født her i landsbyen! I kendte min far! I kendte min mor!
Hvem er pigen?
- En plage. Skaf dig af med hende. - Hvorfor?
De vil formilde dig med et offer.
Hvem mon gav dem den lyse ide?
- Pyt med det. Bare skaf dig af med hende! - Hvordan?
- Æd hende! - Nej, ved du nu hvad.
Er du kræsen? Du åd da sir Eglamore, din hykler.
Jeg tyggede bare sammen i selvforsvar, jeg slugte ham aldrig.
Improviser.
Godt, godt.
- Han kommer! - Hurtigt!
Du har en smuk stemme.
Tak. Vi drager elsker at synge, når vi er glade.
Du er slet ikke som en drage.
Hvor mange drager kender du da?
Du er den første.
Man skal aldrig lytte til en trubadurs fantasier.
En drage ville aldrig gøre nogen noget, medmindre de gør den noget først.
Er det sandt? Hvorfor var du så i min landsby?
Åh! Landsbyen!
Ja, landsbyen! Du husker vel landsbyen?
Lad ham være, din bølle! Flygt, Draco! Jeg holder ham tilbage!
- Plag en på din egen størrelse. - Hvor har du været?
Det må du virkelig undskylde, Bowen.
Jeg blev distraheret.
Bowen, hils på Kara.
- Du skulle jo have ædt hende. - Bliv nu ikke vred, Bowen.
Hvorfor ikke? Du svigtede mig. Jeg var frygteligt bekymret!
Bekymret? For mig?
Ja, for dig!
De var hoppet på løgnen. Halvdelen af landsbyen var med mig.
Vi ledte over hele himlen efter dig, men fandt dig ikke.
Om du kom tilbage og hvornår. Du var bare...
Forsvundet.
Pas på! Han kommer!
Nå, nå, det kan ikke passe! Men det gør det!
Min gamle mentor. Giver du stadig udskæringslektioner?
Stå af hesten, så skal jeg give dig en.
Tiden har ikke været dig nådig, Bowen.
- Du skulle ikke have brudt med mig. - Det var dig, der brød med mig!
Og dog kommer du tilbage med denne pige, som er forsvundet for mig.
Jeg tror, hun ønsker at forblive forsvundet.
Det er desværre ikke hendes afgørelse!
Jeg er klar til min lektion nu, ridder.
Det er én lektion, du aldrig lærte! Vend kun ryggen til et lig!
Du er et lig!
Du ved det bare ikke!
Læg dig ned, Bowen!
Du er de sørgelige rester af døde verdner og døde overbevisninger.
Nej!
- De var dine overbevisninger! - Aldrig. De var aldrig mine.
Du udtalte ordene! Du talte fra hjertet!
Jeg brækkede dem op, fordi jeg ikke kunne døje dem!
Fordi jeg vidste, det var dem, du ville høre!
Det er løgn! Løgner! Jeg lærte dig dem!
Du lærte mig at kæmpe, det var alt!
Jeg tog, hvad jeg havde brug for fra dig.
Du lærte mig at kæmpe!
Og du lærte mig det godt.
Hvem bad dig blande dig?
Jeg havde alt under kontrol!
Kom, lad mig se på det.
- Det ser fint ud. - Du har en helende hånd, Kara.
Om et par dage er det bare endnu et ar.
Og hvad betyder endnu et ar?
For en ridder, menerjeg. Jeg kendte engang en ridder.
Han stod alene overfor en ond konge og reddede en oprører fra at blive blindet.
Han må have mange ar.
- Den ridder er for længst død af sine sår. - Hvor trist.
Han er dybt savnet i denne verden.
- Sådan er den forbaskede verden, min pige. - Det behøver den ikke være.
Mænd som du kunne lede andre. Du kunne give folk mod og håb.
Håb? Om jeg så kunne rejse en hær,
tror du så, den ville have en chance mod trænede tropper?
Sidste gang, de prøvede, blev en massakre. Jeg husker det. Jeg var der.
Det varjeg også.
Den oprører var min far.
Lad andre følge dig. Denne gang vil det få et andet udfald.
Hvad ser du på?
Mig selv, for længe siden.
Vi ses i landsbyen, Draco.
Det er let for dig at sige.
Denne gang indsamlerjeg pengene, så kan du dø.
Vi kan ikke miste flere grise til den drage.
Vent!
Den mand er en svindler!
Det er hende!
Den pige er en lallende idiot. Hun taler nonsens.
Den ridder er ingen dragedræber.
Du tager fejl, mit barn!
Han er den største! Måske den største dragedræber verden nogensinde vil se!
Broder Gilbert!
Bowen! Du lever.
Himlen være lovet. Lovet være himlen. Du lever!
Og du er hel.
Broder Gilbert.
I kunne ikke sætte jeres lid til en bedre mand.
Jeg har selv set ham dræbe næsten to drager.
Åh, broder Gilbert.
Næsten.
Jeg så ikke ligefrem dødsstødet mod den anden,
men da Bowen er her, må han have vundet.
Nej.
Forstår I det ikke? Han er i ledtog med dragen.
Hold den der.
Og her kommer han.
- Sænk! Sænk! - Jeg kan ikke! Den vil ikke længere ned.
Godt klaret, Bowen! Du har gjort det igen! Sikke et udyr!
Den er endnu større end den sidste.
Faktisk er han næsten samme størrelse.
- Kød. - Kød.
- Kød! - Kød!
Du godeste.
Løb! Han slipper væk!
Hvad sker der?
- Kød! - Kød!
Løb. Det er, hvad der sker!
Løb.
Løb?
Kara! Kara!
Fred, brødre, fred!
- Hedninge! - Broder Gilbert.
Åh gode Gud, tilgiv mig, mit barn.
- Løgner! - Løgner!
Ingen drage, ingen betaling.
- Kød. - Kød.
Vi dør! Gud hjælpe os! Vi dør alle!
Rolig nu, broder Gilbert, vi dør ikke, vi flygter bare.
Hvis du vil få dig selv dræbt,
kan du lige så godt gøre det i kampen mod Einon.
Kara har fat i noget der.
Men jeg vil hellere tale om det på jorden.
Draco, hvad er det her for et ukristeligt sted?
Ukristeligt?
Dette er Avalon, kong Arthurs sidste hvilested.
Således blev det forudsagt, og således harjeg fundet dig, tapre kong Arthur.
Og lad nu sangen...
Tapperhed, dyd og sandhed.
Ja, sandhed.
Amen.
Hold dig nu klar, Kara.
Og du, Bowen?
Bowen?
Dette er Avalon, Det Runde Bords skyggerige.
- Det er et guddommeligt tegn. - Tegn vinder ikke slag. Det vil du heller ikke.
Det vil du finde ud af, når du prøver at rejse din hær.
Du kender allerede din landsbys mod.
De er modige nok til at kaste grøntsager mod unge piger.
Det skal jo begynde et sted. Vil du ønske os held og lykke, Draco?
For længe side, da mennesket var ungt og dragen allerede gammel,
fik den viseste af vor race medfølelse med mennesket.
Han samlede alle dragerne og fik dem til at love altid at passe på mennesket.
Da han skulle dø, blev natten optændt af stjernerne der,
og sådan blev dragernes himmel født.
Men når vi dør, får ikke alle drager lov at komme til dette skinnende sted.
Nej, vi skal fortjene det, og gør vi ikke det,
forsvinder vores sjæle, som havde vi aldrig fandtes.
Derfor delte jeg min livskraft med en døende dreng,
så jeg kunne forene mennesket og dragen
og sikre min plads i himlen blandt mine brødre fra gammel tid.
Men mit offer blev min synd.
Det var dig.
Dit hjerte slår i Einons bryst.
Ja, min halve hjerte, som kostede mig hele min sjæl.
Selv da kendte jeg hans blodtørstige natur, men troede, mit hjerte kunne ændre ham.
Hvor varjeg dog naiv.
Ikke mere end jeg var.
Hele mit liv harjeg drømt om at tjene ædle konger, ædle tanker.
Drømme dør ikke så let, og du holder fast ved dem længe efter, de er blevet til støv.
Jeg vil ikke være så naiv igen!
Mm-hmm.
Kara, jeg vil følge dig.
Sådan bliver det.
Farvel, Bowen.
Tapperhed!
En ridder har svoret en tapperhedsed.
Hans hjerte kender kun til dyd.
Hans sværd forsvarer de hjælpeløse.
Hans styrke støtter de svage.
Han taler altid sandt.
Hans vrede styrter de onde.
Nu ved jeg, at du er vanvittig.
Skal vi følge dig og en præst mod Einon?
- Ja. - Snarere til helvede.
Men nu kan vi vinde. Du forstår ikke.
Jeg vil ikke forstå! Her er, hvad jeg forstår!
Jeg forstår seks år i stenbruddet! Det er alt, jeg behøver forstå!
Ja. Jeg ved, hvad du har været i gennem, Hewe.
- Men nu følges vi af... - Kun et fæ ville følge dig!
- Du hører ikke efter! - Jeg har fået nok af dine numre!
Spar dine kræfter til kampen mod Einon.
- Der bliver ingen kamp mod Einon. - Jeg vil starte en.
Du og hvilken hær, ridder?
Har du aldrig skudt med bue hverken i vrede eller som øvelse?
Nej.
Spænd buen.
Tag sigte langs pilen.
Slip så.
Begynderheld. Prøv igen.
Rolig.
Broder Gilbert, du er et naturtalent.
Rolig.
Fødderne længere fra hinanden.
Op, ned.
Ét glidende slag.
Det her kunne kløve en mands hoved.
Som en budding.
Spis.
Jeg har brug for flere folk!
Det erjo bare en flok bønder med høtyve! De er alle på din jord.
Du er vel ikke blevet for gammel til at holde kontrol med dine undersåtter?
Vælg mig?
Jeg sagde bare, at en af os er lige så meget værd som hundrede af dem.
Min tapre Felton, en hær i sig selv.
Tja.
Dit fæ!
Jeg kender den mand, der leder dem, og jeg vil ikke undervurdere ham!
Ham eller dragen!
Frygt ikke dragen, min dreng.
Jeg frygter intet! Intet!
Forstår du?
En mors gave til sin søn.
De bedste, man kan få.
De bedste hvad?
Dragedræbere.
Har du tænkt længere end morgendagen?
Det er svært at se så langt.
Se på lejren. Hvad ser du? Hvad hører du?
Håb.
Lige nøjagtig.
Dernede findes liv, sange og mod.
Du har alt, du får brug for.
Og det harjeg også nu.
Han vover at trodse mig ved mine egne porte. Se ham!
I dag dør hans Kodeks én gang for alle!
Nej!
Vi er i sikkerhed her, Deres Majestæt!
Det pak kan umuligt storme slottet!
Til aften vil de være kolde, våde og trætte. Så humper de sikkert hjem.
Vi er i sikkerhed her, Einon! Husk din far!
Jeg fik dig!
Hold til højre!
Lad os klippe dem som de får, de er!
Til skoven!
Formation!
Holdt! Holdt!
Anden række!
Højre flanke, fremad!
På plads, anden række!
Angrib!
Spred jer, eller dø!
Af sted!
Som en budding.
Hovmod står for fald.
Hjælp! Hjælp!
Vend den anden kind til, broder.
Retræte! Retræte!
Retræte!
Tilbage til slottet! Retræte!
Border Gilbert, det er Einon! Stands ham!
Du...
Må...
Ikke...
Slå ihjel!
Dragedræberne.
Luk op! Det er kongen!
Stop!
Nej! Jeg vil have den levende!
Levende og i sikkerhed.
I sikkerhed i al evighed.
Åh nej.
Jeg må redde dragen!
Hvem tager med mig?
Kom frem fra skyggen, Aislinn. Kom ud, hvorjeg kan se dig.
- Du ved, hvorforjeg er kommet. - Ja.
Jeg giver mit hjerte,
jeg har indtaget enhver gift, der bevæger sig i hans onde bryst.
Selv hans dødssmerte skal jeg lide.
Du må ikke bebrejde dig selv.
Døden uden udødelighed?
Det var ikke den eneste grund.
Jeg måtte vente på en tid, hvor menneskeheden
ikke ville gentage min fejl og lade tyranniet blomstre.
Hvor der ville være de, der huskede De Gamle Skikke
huskede at selv i mørket, er der stadig lys.
Jeg kan ikke se.
Skinner stjernerne i aften?
Klart, herre.
Klart.
Så lad os da afslutte det.
Tilgiv mig!
Jeg ved, hvorfor du bragte mig dragedræberne.
Jeg skulle dræbe ham, fordi du ønskede min død.
Jeg ville rette en gammel fejl,
hvorjeg reddede en skabning, der ikke var værd at redde.
Hvor umoderligt af dig.
Vi må åbne portene. Resten af os venter udenfor.
Red din drage, Bowen.
Skynd jer, alle sammen.
Denne vej.
Nå, nå, sikke en behagelig overraskelse.
Jeg har ventet dig, Bowen, men sammen med min kommende brud?
Og med en præst til at vie os.
Til at begrave dig.
Nåja, til at begrave en af os.
Kara, døren, hurtigt!
Skynd jer, den vej. Den vej.
Hurtigt, denne vej. Denne vej.
Kom nu, skynd jer.
Jeg ved ikke, hvordan I kom herind,
men I får mig ikke ud herfra.
Tak, Hewe.
Nej!
Lad mig skære den ned for dig.
En pige.
Bowen!
Se, jeg er udødelig.
Ja!
Så er det dig, Bowen. Du skal gøre det!
Hvad taler du om?
Ligesom hjertet binder Einon til mig i livet, binder det os sammen i døden.
- Det passer ikke! - Det har du selv set, det gør!
Gennem hjertet deler vi hinandens smerte og kraft.
Men i min halvdel banker livskilden. Jeg må dø, for at Einon skal dø!
- Einon er død. - Han lever!
Det betyder intet. Hører du det ikke? Vores oprørere har stormet slottet.
Levende eller død, Einon er slået. Vi har vundet!
I kan aldrig vinde, før Einons ondskab er udslettet,
og for at det skal ske, må I udslette mig!
Nej.
Du har svoret, at dit sværd og din tjeneste var mine,
nårjeg havde brug for dem, at jeg kunne bede dig om, hvad jeg ville.
Jeg holder dig fast på dit løfte, ridder!
Han kommer, han kommer for at stoppe dig!
Slå til, før det er for sent!
- Du er den sidste. - Min tid er forbi. Slå til!
- Du er min vej. - Hvis du er min ven, så slå til!
- Jeg kan ikke. - Så vil jeg tvinge dig.
Kæmp tilbage, dragedræber! Forsvar dig!
Tag det op!
Bevæger du dig, så dør hun!
Hvad nu, Draco?
Hvad gør vi uden dig?
Hvor vender vi os hen?
Mod stjernerne, Bowen.
Mod stjernerne.
Og i dagene, der fulgte Dracos offer,
ledte Bowen og Kara folket i en tid med retfærdighed og broderskab.
Som jeg husker det nu, var de gyldne år,
i varmen af et overjordisk lys,
og i de vanskeligste tider
skinnede Dracos stjerne stærkere
for alle vi, der viste, hvorhen vi skulle se.